der borte.
-Hva er det? -Hørte du?
Hva?
Stå stille.
Løsne ledningen. Samle det.
-Hva er det? -Middag.
Han synes å være beskyttet på en eller annen måte. Ingenting skader ham.
Han er bare en mann.
Skyt ham så faller han som alle andre.
Fortsatt varmt.
Ikke død i mer enn et par timer.
Han kan ikke være langt unna.
Helvete.
Solara.
Vil du fortsatt ha henne?
Det er snart mørkt. Vi kan ikke lete om natten, da ser de oss.
Vi kan passere dem uten å vite det.
Han har rett. De er til fots og er slitne. De må sove.
Vi tar dem i morgen. Vi har dem i morgen formiddag.
Håper du kan svare for det.
-leser du virkelig samme boken hver dag? -Absolutt.
Leser du litt for meg?
Så er du snill.
"Herren er min hyrde; Jeg skal ikke mangle noe. "
"Han lar meg ligge i grønne enger. "
"Han bringer meg til vannet hvor jeg finner fred. "
«Han gjenoppretter min sjel."
"Han leder meg på stier for sitt navns skyld. "
"Selv om jeg går I skyggenes dal "-
- "Vil jeg ikke frykte noe" -
- "For du er med meg."
-Så vakkert. -Liker du det?
-Har du skrevet det? -Ja.
-Virkelig? -Nei.
Det kom til lenge før vår tid. Det er sikkert.
Hva mente du med at det ikke er hvilken som helst bok?
Det er bare én.
-Jasså "Folk gjorde det til sin oppgave ...
... For å finne og ødelegge de som ikke ble brent.
Noen hevder at det var årsaken til at krigen brøt ut.
Allikevel, det var den eneste som overlevde.
Hvordan kom du over det?
Det sies at krigen rev et hull i himmelen.
Du har sikkert hørt historien.
Rev hull i himmelen. Solen haglet ned
Og brant alt. Alt og alle.
Du var heldig som kunne gjemme deg i en sted som dette, eller under bakken.
De fleste kunne ikke.
Et år senere, begynte vi å komme ut. Folk vandret.
Jeg visste ikke hva jeg ville ta meg til. Jeg prøvde bare å overleve.
En dag hørte jeg en stemme. Det er vanskelig å forklare-
-Men det var som om det kom fra inne i meg.
Det hørtes like klart som når du snakker til meg nå.
Hva sa den?
Det ledet meg til et sted hvor jeg fant boken.
Begravd under ruinene.
Stemmen fortalte meg å bringe boken vestover.
Det sies at en vei staket ut for meg.
Jeg skulle bli guidet til et sted der boken var trygg.
Jeg ville være beskyttet mot alt og alle i min vei.
Jeg har vært til fots siden da.
Du gjorde alt det for en stemme sa det?
Ja, det gjorde jeg.
Jeg vet hva jeg hørte. Jeg vet hva jeg hører.
Jeg vet at jeg ikke er gal.
Og jeg vet at jeg aldri hadde klart det uten hjelp.
-Hva er det? -Ferdigspurt.
Legg deg, vi begynner tidlig i morgen.
-Hva gjør du? «Jeg trodde du sov.
Det gjorde jeg ikke. Hva gjør du?
«Jeg ville bare se på boka. -Ikke mer enn jeg rører den. Forstått?
-Forstått? -Ja.
Gå til sengs.
Siden du fremdeles ikke kan lese du har ikke bruk for den.
Lær meg, da.
Vent litt. Stopp!
Du sier du har vært på vandring i 30 år.
-Har du noen gang gått deg vill? -Nei.
-Hvordan vet du at du går riktig? - "Man ledes av ens tro, ikke øyne."
-Hva betyr det? -Det faktum at du vet noe uten å vite det.
"Det høres ubegripelig ut. "Det er tro.
"Det er blomsten av lyset i et felt av mørke som gir meg styrke til å fortsette. "
-Er det fra boken? -Nei, det er Johnny Cash, Folsom Prison.
Hva for noe?
Bor det noen der? Jeg vet ikke.
De har kanskje vann.
Hold deg bak meg.
ingen uvedkommende
Dette er merkelig.
Hvem er dere?
Vandrere. Vi gjør ikke noe ondt.
Ingen uvedkommende. Leste dere ikke skiltet?
Beklager, jeg det ikke.
-Hva er dere ute etter? -Ingenting.
Vi er lei oss, håper du lar oss gå.
George, se på dem. Den ene er bare en jente.
Den låta har vi hørt hundre ganger før.
Vi har sjelden besøk nå til dags. George mistror alle.
Mitt navn er Martha. Vil dere ha litt te?
Hva med litt musikk? Det er så beroligende.
George.
Kom og vær min gjest, vær min gjest
Hva tror du?
Kom og vær min gjest vær min gjest
-Smaker det godt? -O ja.
Det er forbausende at dere overlever her ute.
George er litt av tusenkunstner.
Han har lagt mye arbeid i sikkerhet her.
Vi er gamle, men spreke.
Vi har hatt mange her som har forsøkt å stjele i stedet.
Ja, det har vi.
-Kom så skal jeg vise dere en ting. -Ikke nå, George.
Kom.
-Er det ... -Graves? Klart det.
"Det ville være galt å ikke begrave dem. -Det er også bra for jordsmonnet.
Kom inn igjen. Du skal få et par smørbrød.
-Tusen takk. - Vi må dra. "De drepte dem.
Og spist dem. "Hendene hennes skjelver.
For mye menneskekjøtt.
"Jeg fant kjøttet. Dere er vel sultne? -Nei, takk.
"Vi må videre. -Allerede?
-Ja. -Sikker på at dere ikke blir?
Helt sikkert. - Legg fra deg rifla.
Solara, ta det her og takk for teen.
-Takk for teen. -Tusen takk.
Gå inn igjen.
-Hva er det? Et kompani med bevæpnede villmenn.
"Dere ledet dem hit. "Jeg som deket med finporslenet.
-Faen heller. -Har dere flere våpen?
Du skal få se på våpenet.
-Kan du håndtere en pistol? -Naturligvis.
Skynd deg.
Vi vet dere er der inne.
Kom ut, så kommer ingen til skade.
Jeg gjør det enkelt for deg. Send ut Solara med boken.
-Hva gjør vi? "Jeg vet hva jeg gjør.
-Vent. -Alt jeg vil ha, er boken og jenta.
De kommer ikke ut.
Helvete! Ta dekning!
Den stemmen du hørte, sa den noe om dette?
Vi klarer oss begge oss.
"Vi, da? -Den nevnte ikke dere.
Våpenhvile!
Jævler!
Martha ...
-Martha ... Gå rundt på siden!
-Ditt rasshøl! -På den siden av huset!
Din jævel!
Ingen gir brann!
-Hva gjør de? -Ingenting fint.
Hvor er boken?
Sjekk ryggsekken hans.
Det er ikke her.
Dette er siste sjanse. Overgi dere, ellers så jeg begraver jeg deg her.
Helvete ... Vi prøver igjen.
Carnegie-! -Hva er det?!
Hvor er boken?
Gi ham boka takk.
ikke si det.
Den er i huset. I TVen.
-Gå og sjekk TVen. -Hva?
Du tuller ... - Du kan gjøre det! Kom igjen!
"Be, og det skal bli gitt dere. "
Gud er god, ikke sant?
Alltid.
Ikke alltid.
Nei!
Ser du nå? Hva sa jeg?
Han er bare en mann.
Nei! La ham være!
Hvor er du din beskyttelse nå?
Be for meg.
Jeg mener det.
Helvete ...
Snu tilbake!
Skynd deg!
Vi har bare drivstoff til å få oss hjem. Skal vi jakte på henne?
Nei.
-Hvor skal du? -Vestover. Jeg må vestover.
Du ...
-Beklager. -For hva?
Dette er min feil. Hadde jeg ikke fulgt med deg hadde dette ikke skjedd.
Det er ikke din feil.
Jeg gjorde det jeg måtte.
Jeg trodde ingenting kunne få deg gi den fra deg. Den betydde for mye.
I løpet av alle årene jeg hadde den med meg og lese fra den...
... ble Jeg ble så opptatt av å beskytte den at jeg har glemte ...
-... Praktisere det jeg lærte. -Hva innebar det?
Bare å ...
... Sette andre foran deg selv.
Det er min tolkning uansett.
Kjenner du lukten?
-Hva? "Det er noe i luften. Salt.
Vi oss nærmer havet.
Der det er.
Hent mekanikeren!
Stopp der!
Hva har dere kommet for?
Mitt navn er Eli. Jeg har en King James Bibelen, i min besittelse.
Hold deg der du er. Ikke gjør hastige bevegelser, da blir dere skutt.
Vær forsiktig med den. Takk.
Vær forsiktig.
De er ubevæpnet.
Vi har viet våre liv til dette en god stund nå.
-Du får følelsen av et museum. "Det er mer enn det.
Det er her vi er skal få en ny start.
Vi har en trykkpresse som snart vil være i drift.
Vi skal lære folk om verden de mistet. Hjelpe dem å gjenoppbygge den.
Se. Shakespeare. Britannica. Bare noen få bind mangler.
Vi har et bredt spekter av nydelige innspillinger med Mozart og Wagner. I god stand.
Men ingen bibel. Ikke før nå.
Får man spørre i hvilken stand den er?
Det er slitt. Men det er bra nok.
-Får jeg se den? -Jada.
-Sånn, nå er den åpen. -Bra.
-Har du noe å skrive på? -Hent litt skrivepapir, takk.
Det er mye.
Svært mye.
Det kan ikke være riktig...
Det er ingen mulighet!
Det kan ikke stemme!
Lytt nøye og skrive ned alt jeg sier.
Akkurat som jeg sier det.
Genesis, Genesis.
Kapittel 1, vers 1:
"I begynnelsen skapte Gud himmelen "...
... "Og jorden."
Vers 2:
"Og jorden var øde" ...
... "Og tom."
"Og det var mørke over dypet."
Og Guds Ånd svevde '...
... "Over vannet."
Vers 3:
"Og Gud sa :"...
"La det bli lys."
»Og det ble lys."
Hvor er solara?
Der ute. Hun valgte det selv.
Jeg prøvde å få henne hjem. Hun nektet.
Hva gjorde du når hun nektet?
-Les det. -Hva har du gjort med datteren min?
Start en gang.
Beklager ...
Det var så lenge siden at Jeg glemte det.
-Du må. -Jasså
Vær så snill.
-Dine bein. "Det gjør ikke vondt lenger.
Jeg kan lukte det.
Du kjempet så hardt for boken.
Du ofret så mye og så mange menn.
Mer enn man kan klare seg uten.
Nå er alle de som var for redde å engang nevne ditt navn-
-der nede og river baren i stykker. Visste du det?
Ingen er der og stopper dem.
Og du har feber.
Tenk deg å ha hva det du vil ha så nære, men likevel så langt unna.
Stopp!
Forlater du meg?
Claudia?
Claudia!
Kjære Gud, takk for at du ga meg styrke
og overbevisning for å fullføre oppgaven du betrodde meg.
Takk for at du viste meg riktig og trofast forbi hindringer på min vei ...
... og for min besluttsomhet når alt rundt meg virket tapt.
Takk for støtten og for de mange tegn langs veien.
Takk for alt godt jeg har gjort. Jeg er veldig lei meg for de dårlige.
Du trenger ikke å forlate oss, du kan bli her. Her er du utenfor fare.
Takk, men jeg må gjøre det her.
-Hvor går du? -Hjemover.
Takk for vennen jeg fant.
Vennligst våk over henne som du våket over meg.
Takk, la meg hvile.
Jeg er veldig trøtt.
Men nå kan jeg hvile i fred.
-sinn å vite at jeg gjorde det rette av min tid her på jorden.
Den hellige bibel King James Versjon
«Jeg har stridd den gode strid. Jeg har fullendt mitt løp. "
"Jeg har bevart troen."
Oversatt av: Snurre60